Інтегрована рамкова модель оцінки резильєнтності систем віртуальної реальності - Лисенко, С. М.; Качур, А. В. (Центральноукраїнський науковий вісник. Технічні науки, 2025)
Метою даного дослідження є створення єдиної рамкової моделі оцінки резильєнтності систем віртуальної реальності (VR), яка забезпечує безперервну роботу, цілісність даних та бездоганний користувацький досвід за різних експлуатаційних умов. Інтегруючи висновки щодо надійності апаратного забезпечення, стійкості програмного забезпечення, управління даними, стабільності мережі, проєктування взаємодії та заходів безпеки, автори виявляють критичні вразливості й формулюють чіткі критерії оцінки, що сприятимуть зміцненню архітектури VR. Автори здійснюють огляд передових методик підвищення резильєнтності в шести ключових сферах. Для апаратної складової аналізуються стратегії резервування, системи теплового контролю та рішення для зниження затримок у відстеженні руху. У програмному забезпеченні розглядаються підходи динамічного розподілу ресурсів, автоматизовані процедури відновлення після збоїв та формальні методи верифікації. Серед рішень для забезпечення цілісності даних оцінюються механізми верифікації в реальному часі, протоколи надмірного зберігання та адаптивне стиснення. У розділі, присвяченому мережевій стійкості, порівнюються архітектури з підтримкою крайових-обчислень, алгоритми адаптивного бітрейту та маршрутизація з резервуванням. Дослідницькі напрацювання з удосконалення взаємодії користувачів охоплюють прогностичні алгоритми відстеження руху та адаптивні інтерфейси, що підвищують залучення й доступність. Модулі безпеки аналізуються з позицій багатофакторної автентифікації, наскрізного шифрування, систем виявлення загроз на основі ШІ та перспективних квантових криптографічних та гібридних хмарно-крайових архітектур. Основним науковим результатом є запропонована інтегральна оцінка резильєнтності, яка об’єднує перевірки окремих компонентів у єдину нормовану метрику для прямого порівняння VR- систем. Аналіз покриття показує сильну увагу до резервування апаратного забезпечення та оптимізації мережі, водночас виявляючи прогалини в адаптивних механізмах відновлення та комплексному підході до безпеки. У завершальному пункті автори окреслюють дорожню карту вдосконалення моделі – із застосуванням динамічного зважування пріоритетів, сценарного тестування та емпіричної валідації – щоб перетворити концептуальну схему на практичний інструмент для проєктування стійких і високопродуктивних VR-систем.